Знайдений відбиток належить вашому синові.
Клянуся. Я його не вбивав.
РАНІШЕ У СЕРІАЛІ
Леонард Патц.
Я не знаю, що це за хлопець. Ніколи його не бачив і не чув про нього.
Я прошу іншого прокурора. У вас забирають цю справу.
- Користувався ним? - Як ти можеш питати?
Бо я повинен точно знати, що це не той ніж, який шукають.
Знайдіть Джейкобу адвоката.
А що я скажу Лорі?
О боже. Ти знав, що це буде?
- Що Джейкоб – підозрюваний? - Ні.
Хочете сказати, що вас узагалі не турбують ваші дії?
Ні. Я знав свого сина.
ЗА РОМАНОМ ВІЛЬЯМА ЛЕНДЕЯ
ЗАХИЩАЮЧИ ДЖЕЙКОБА
Дзвонила Джоанна. Просила зустрітися на паркінгу суду.
Джоанна?
Кляйн. Адвокат, я тобі розповідав.
Вона знає цю систему краще за всіх.
ТОБІ ВІДХИЛИТИ ПРИЙНЯТИ
Боже мій.
ПОЛІЦІЯ
Енді.
Лорі, я Джоанна Кляйн.
Рада знайомству.
Співчуваю щодо вашої ситуації.
Дякую.
У мене в машині є кава, якщо хочете.
Ні, дякую.
- Джейкоба вже привезли? - Їдуть.
Як він зранку?
Наляканий, а так усе гаразд.
Енді, ви вже проходили це, але з протилежного боку.
Лорі, для вас це нове, тож я проінструктую вас обох.
З цієї миті
і до того, як повернетеся додому ввечері,
не виражайте абсолютно ніяких емоцій.
Ніяких.
Знаю, це нелегко, але так треба.
Мовчатимемо як риби.
Лорі?
Так.
На жаль, кожен ваш вираз, реакцію буде використано проти вас.
ПОЛІЦІЯ НЬЮТОНА
Усміхнетеся – і скажуть, що ви ставитеся до цього несерйозно.
Заплачете – і вас звинуватять у нещирості.
Не відповідайте на питання, які вам задаватимуть.
На телебаченні важлива тільки картинка.
І найважливіше –
будь-який прояв гніву, особливо від Джейкоба,
підтвердить найгірші підозри людей.
Запам'ятайте, вони вважають винним не тільки Джейкоба.
Але й усіх вас.
Вони шукають підтвердження. Не давайте їм його.
Гаразд.
Пам'ятайте: незворушні обличчя.
- Готові? - Так.
Добре.
Ось вони!
Барбери. Хапай камеру!
Містере і місіс Барбер, коли ви говорили з Джейкобом?
Ми в прямому ефірі!
Місіс Барбер, коли ви востаннє бачилися з сином?
Як ваші рідні?
Як арешт вплинув на ваших рідних?
Як ви почуваєтеся?
- Боже мій. - Усе гаразд?
Так.
...хвилин десять чи щось таке?
Це закінчиться швидко. Хвилин за десять.
І що тепер?
Тепер треба чекати.
Прошу вашої уваги.
Як вам відомо, учора ввечері трагедія, що сталася в нашому місті,
отримала цілком несподіваний розвиток.
Я маю на увазі арешт Джейкоба Барбера, учня восьмого класу школи Арчера.
Хочу попросити вас не поспішати з висновками,
а саме: не звертати уваги на чутки й не поширювати їх.
Але
якщо ви маєте інформацію, яка може допомогти слідству,
терміново зв'яжіться з поліцією.
Можете зробити це самі або через шкільного консультанта.
Усім встати! Суд іде.
Головує суддя Рівера.
Засідання суду оголошується відкритим. Прошу сідати.
Доброго ранку. Почнімо.
Приведіть підсудного.
Справа номер 08-44-07.
«Штат проти Джейкоба Оуена Барбера».
Обвинувачення у вбивстві першого ступеня.
Сторона обвинувачення готова?
Так, Ваша честь.
- Міс Кляйн, що заявляє підсудний? - Джейкобе.
Невинен, Ваша честь.
Перейдімо до суми застави. Обвинувачення?
Так, Ваша честь, якщо дозволите.
Ми всі знаємо батька обвинуваченого, що присутній сьогодні тут.
Ми всі щиро симпатизуємо містеру Барберу.
Я багато років вважав його своїм наставником.
Містере Лоджудіс, гадаю, ви знаєте, що його ні в чому не звинувачують.
Звісно, Ваша честь.
Але інформація про сім'ю обвинувачуваного важлива
при обговоренні суми застави.
Поясніть, будь ласка.
Так, Ваша честь.
Обвинувачення просить застави у сумі п'ятсот тисяч готівкою,
п'ять мільйонів зобов'язання.
Ой, ну що ви.
Обвинувачення вважає, що ризик втечі обвинувачуваного високий
через жорстокість злочину
і високу ймовірність обвинувального вироку.
Ваша честь, обвинувачений раніше не затримувався поліцією.
Суд не вважає ймовірність втечі обвинувачуваного високою.
Сума застави залишається такою ж, як учора.
Десять тисяч. Сто тисяч зобов'язання.
Справа передається на розгляд судді Френчу,
досудовий розгляд призначається на 21 серпня.
Дякую, Ваша честь.
- І що тепер? - Усе гаразд. Його виведуть ненадовго.
Такий порядок. Побачимо його через хвилину.
Ходімо.
БАНКІВСЬКИЙ ЧЕК 10 000.00 $
Біля вашого будинку будуть репортери.
Моя помічниця Еллен принесе вам продукти,
але й ви не сидіть під замком.
Завтра поїдьте у справах, заправте машину абощо.
Вони вас сфотографують і відчепляться.
Підпишіть ще один папір.
- Підпишіть тут. - Вибачте.
Підходьте ближче. Він виходить.
Джейкобе!
Гей! Послухайте. Відійдіть, будь ласка.
Дозвольте пройти.
З дороги, будь ласка.
Дозвольте нам пройти.
Можна коментар, будь ласка?
Джейкобе, скажи, як ти почуваєшся.
Ну?
Схоже, що ми ледве одне одного знаємо.
Не знаю. Здається, текст добрий.
Ваш голова виборчого штабу вважає це доречним.
Йому начхати, якщо постраждає хтось інший.
Вибачте. Просто...
З таких питань я зазвичай консультуюся з Енді.
Хто б міг подумати...
Ви маєте зробити якусь заяву.
Знаю.
То відсилати?
Це Барбери.
Вони тут. Ходімо.
Готуйтеся. Вони їдуть. Ближче. Давай. Є?
Не наважуся його розбудити.
Джейкобе, синку.
Ми вдома.
WZCI БОСТОН
Їсти хочеш? Приготувати тобі щось?
Ні, я просто хочу спати.
Так.
Ми тобою пишаємося.
Ти сьогодні продемонстрував дивовижну витримку.
Було страшно.
Тепер усе гаразд.
Іди відпочинь.
І... У поліції мені не повернули телефон.
Нічого, купимо тобі новий. Мабуть, ноутбук теж.
Мій ноутбук забрали?
Так завжди роблять, коли...
Так завжди роблять.
Зрозумів.
Алло?
Боже мій.
Хто це?
Подзвоню в телефонну компанію, попрошу змінити нам номер.
СЕРЕДНЯ ШКОЛА АРЧЕРА ДОМАШНІ ЗАВДАННЯ
ОЦЕ ТАК ДЖ Б БУКВАЛЬНО НА КОЖНОМУ...
ЦЕЙ ЧУВАК ПОРВЕ ІНТЕРНЕТ
БАТЬКИ ПОСТІЙНО МЕНЕ ПИТАЮТЬ...
ДЕЯКІ ДІВЧАТА ТУТ ПИШУТЬ, ЩО ВІН СЕКСІ
ОЦЕ СМІХОТА!!
ДЕРЕК Ю ДЗВОНИТЬ ПО FACETIME
Привіт. Я сьогодні говорив з прокурором.
Який веде справу Джейкоба.
Він постійно мені дзвонить.
- Саро, ти чуєш? - Так.
Слухай, мені треба робити уроки. Бувай.
Як на мене, те, що ми бачили сьогодні, –
жести, холодний погляд, уникання зорового контакту –
СИНА ПРОКУРОРА ЗВИНУВАЧУЮТЬ У ХОЛОДНОКРОВНОМУ ВБИВСТВІ ОДНОКЛАСНИКА
...свідчить не на користь обвинувачуваного у такому злочині.
Він вирубився. Мабуть, спатиме до ранку.
І, чесно кажучи, це підтверджує...
Це погана ідея.
Бачив, що пишуть в інтернеті? Як його називають?
Не звертай уваги.
Кажуть, він холоднокровний і не кається.
- Йому й 15 років немає. - Люба,
цього варто очікувати.
Що буде, коли він це побачить?
Усе його життя змінилося.
Це переслідуватиме його до смерті.
Лорі.
Що?
Що, Енді?
Послухай.
Я повинен щось тобі розповісти.
Це все одно скоро випливе.
Про Джейкоба?
Про мене.
Про моїх рідних.
Про мого батька.
Джейкобе, перш ніж почнемо, я хочу тобі дещо пояснити.
Клієнт тут ти.
Це значить, що, наскільки можливо, рішення приймаєш ти.
Не твої батьки, не я. Ти.
Певною мірою бажання перекласти прийняття рішень на тата з мамою
мені зрозуміле.
Але за законами штату Массачусетс
підлітка твого віку, обвинуваченого у вбивстві, судять як дорослого.
Тому я старатимуся ставитися до тебе як до дорослого, добре?
- Добре. - Отже.
За версією слідства, Бен Ріфкін знущався з тебе.
Ти купив ніж
і при нагоді відплатив йому.
Що, він з тебе знущався?
Не зовсім. Ну, типу того, але...
- Як це – типу того? - Ти про це не казав.
- Чому не сказав нам? - Я не...
Він з багатьох знущався. Не тільки з мене.
Ти мусив нам сказати. Що він робив?
Енді, Лорі, будь ласка.
А щодо самого нападу,
то, здається, свідків немає.
Ти зізнався, що був у парку.
Однокласник стверджує, що в тебе був ніж,
який ти іноді брав до школи.
Це Дерек. Дерек Ю.
Усі докази непрямі.
Є відбиток пальця.
Але відбитки не є безпосереднім доказом.
Часто для них є цілком невинне пояснення.
Тобто ви впевнені?
Є ще дещо.
Лорі?
Я повинен тобі щось розповісти.
Ти сам сказав, що рано чи пізно це випливе. Доведеться мати з цим справу.
Хай краще він почує це від нас зараз, ніж у новинах.
Вибачте. Мати справу з чим?
Мамо?
Очевидно, у нашій сім'ї є історія насильства.
Синку, мені шкода, що ти дізнаєшся таким чином, але це правда.
Вибачте, Джоанно. Це я винен.
- Лорі дізналася про це вчора вночі. - Дізналася про що?
Мій батько, твій дідусь...
Сидить у в'язниці.
Уже дуже довго.
Востаннє я його бачив у шість років.
Мама взяла мене до нього на побачення одразу після арешту.
Ти казав, що він пішов, як ти був немовлям.
Так я всім казав у дитинстві. Так усім казала мати.
Але ти казав, що не знав батька.
Так.
Я його соромився.
Тобто ти мені брехав.
Вибач, Лорі.
Я не розповів тобі всієї правди.
Що він накоїв?
Убив дівчину.
Хто вона була?
Студентка місцевого коледжу.
Тіло знайшли в занедбаному будинку на Конгрес-авеню.
Її закололи ножем.
Що?
Лорі, я не раз збирався тобі розповісти. Клянуся.
А чому не розповів?
То мій батько такий. А не я.
Енді, ти сімнадцять років мені не довіряв?
Я боявся, що як розповім, ти ставитимешся до мене інакше.
І все це було б ні до чого, бо не мало значення.
Невже?
Тепер зрозуміло.
Можливо, Лоджудіс спробує якось це використати,
але успіху це не принесе.
Хіба що зіпсує ваш імідж.
Ви впевнені?
Лорі боїться, що обвинувачення поставить питання
про генетичну схильність.
Я сьогодні вранці читала про це в інтернеті.
Очевидно, у подібних справах
такі докази використовувалися.
Це називають «ген убивці».
Нісенітниці.
Гадаєш, у мене є ген убивці?
Ні. Це просто назва така.
Нас лише турбує, що це можуть використати проти тебе.
Навряд чи цей доказ вважатимуть прийнятним.
Обвинувачення може спробувати,
але ми з усіх сил будемо опиратися.
Мені треба в туалет. Мені недобре.
Мері, покажіть Джейкобу, де туалет.
Так, звісно.
Сюди, будь ласка.
Боже мій. Нащо було про це говорити зараз?
Він має право знати правду.
Я більше не терпітиму брехні. Ні від тебе, ні від нього.
- Від нього? Це ти про знущання? - Він про це мовчав.
Він казав, що вони ледь знали один одного.
- І відбиток... - Він пояснив, звідки відбиток.
- Він знайшов тіло й запанікував. - Про це він теж мовчав.
Я думаю, що нам треба поговорити відверто.
Більше жодних таємниць.
Мабуть, на сьогодні все.
- Сюди, будь ласка. - Дякую.
Ти мав сказати мені.
Синку, ми зараз намагаємося це все усвідомити.
Я нікому не казав, Джейку.
Боявся, що до мене гірше ставитимуться.
Як тепер гірше ставитимуться до тебе.
У них є підстави.
Бо я такий і є.
- Джейкобе. - Нічого.
Він злий на мене, і я його не виню.
Ти не такий.
Звідки ти знаєш?
Може, мама права. Може, я...
- Маю ген убивці. - Я так не казала.
Ген убивці – нісенітниці.
Або ні. Може, я такий, як він.
Гей!
Перестань, чуєш?
Це він погана людина. Ти тут зовсім ні до чого.
Хіба ти не бачиш? От що мене лякало.
Тому я тобі й не казав.
Ти мав право не знати.
Жити своїм життям. Щоб це не висіло в тебе над головою як...
Дякую.
Чорт.
Не звертай уваги.
Енді.
Вибач. Я не... Я думав, ти будеш сама.
Вона буває в мене кожні два тижні.
Усе гаразд, доню. Це колега.
Зачекай тут.
Ходімо в дім. Подивишся телевізор.
Як вона виросла.
Поговоримо на задньому дворі.
Чого ти приїхав? Хочеш, щоб мене відсторонили?
- Мені потрібна твоя допомога. - Яка?
З Леонардом Патцем.
Боже, Енді.
Дафф, ми обоє знаємо, що він підходить.
Не кажи так.
- Що саме? - «Ми обоє знаємо».
Якби Лінн так швидко не зайнялася Джейкобом,
- то досі цікавилася б Патцем. - Чому ти так думаєш?
Хіба це неправда?
Я про нього не забула, якщо хочеш знати.
Але він не головний підозрюваний.
Більше ні.
- А для мене – так. - Не сумніваюся.
Що ти хочеш?
Копнути глибше під Леонарда Патца. Прочитати його справу.
І що?
Ви забрали мій комп'ютер.
Ніхто не дізнається.
А якщо й дізнаються, це не злочин, а порушення.
Пам'ятатиму про це, коли мене поставлять регулювати рух.
- Будь ласка, Дафф. - Ні.
Я тебе розумію.
На твоєму місці я б, мабуть, теж ним цікавилася.
Прошу тебе як друга.
Мені потрібна його справа.
Як друга?
А що?
Та ну. Ми були колегами, а не друзями.
Я потрапила у твій будинок лише з ордером на обшук.
Ого, це...
Я завжди думав, що ми друзі. Жаль, що ти вважала інакше.
Зрозумій правильно. Ти добра людина.
Але якщо ти так бачиш дружбу,
то мені тебе шкода.
Мамо?
- Іду, доню. - Добре.
Це все чи...
Енді.
Енді?
Енді.
Я просив розповісти про перші тижні після арешту Джейкоба.
Згадую.
Здається, була неділя.
Потім понеділок.
Далі, скоріш за все, вівторок.
Точніше формулюйте, Ніле.
Щоб не було неоднозначності.
Так, це один з ваших перлів.
Добре. Я перефразую.
Опишіть атмосферу у вашій родині
в перші тижні після арешту Джейкоба.
- Атмосферу? - Боже мій.
Примусьте мене сказати те, що ви хочете. Це нескладно.
Вас цікавить, чи Джейкоб був схожий на винного. Спитайте.
Добре. То був схожий?
Гадки не маю.
Йому було 14 років. Він був вирваний зі звичного життя.
- Однокласники, заняття... - Вибачте. Однокласники?
Так.
Ви так дбаєте про точність, дивно, що ви не сказали «друзі».
Та годі вам, Ніле.
- У Джейкоба були друзі? - Так.
Кілька було.
Бен Ріфкін був його другом?
Ні. Він казав, що Бен іноді з нього знущався.
Знаєте, просто... обзивав.
Як саме?
Не знаю. Як звичайно.
Він назвав Джейкоба гомиком?
Так.
Неодноразово?
Наскільки я знаю, так.
Отже, зміна розпорядку дня Джейкоба вплинула на його поведінку.
- Правильно? - Так.
А те, що він був у телевізорі та в інтернеті,
змусило його... ненадовго закритися.
Принаймні спочатку.
Тобто він знав про свою популярність.
Так.
Ми просили його не дивитися.
І він мусив навчатися. До кінця року лишалося ще два місяці.
Навчатися?
Так, ми найняли йому репетитора.
Місіс Мандел.
Вчила його в другому класі, тепер на пенсії.
Ми подумали, що так буде менш незручно.
І було менш незручно?
Не знаю. Мабуть.
Я ж казав, він закрився.
Як і ми всі.
Це були важкі часи.
Для Лорі теж?
Я хочу сказати, що вартість такої програми,
не тільки наші прямі видатки, але зарплата викладачам і...
Лорі.
Як справи, Лорі?
Не дуже добре, але я рада повернутися.
Можна...
Так, звісно.
СВЯТО ВЕСНИ
Ми всі про вас думали.
Ми не очікували, що ви так скоро повернетеся.
Я хотіла відволіктися.
Вирішила, що краще чимось зайнятися, ніж дуріти від безділля.
Ми обговорювали бюджет екскурсій на наступний рік.
Гаразд.
Якого біса?
СВЯТО ВЕСНИ
- Можна на хвилинку? - Так.
Ми провели селекторну нараду з членами правління
і юристами.
Усі вони вважають, що вам поки рано виходити на роботу.
Зі мною все гаразд, клянуся.
Ви не розумієте, Лорі.
Зараз ви не зможете працювати в нас.
Ви знаєте, як ми вас цінуємо.
Як ми вдячні вам за сім років, що ви працювали в нас.
Вісім.
Просто у нас...
Це прихисток для дітей.
У нас вони мають бути в безпеці.
І ви думаєте, що моя присутність тут якось...
Ні. Не ви.
Просто...
Правління боїться негативних асоціацій.
У нас і так тепер труднощі з фінансуванням.
Зрозуміло.
Скоріше за все, це не назавжди.
Ніхто вас не звільняє.
Просто ми вважаємо, що зараз не час.
Поки що.
А коли ж?
Я...
Співчуваю, люба.
Вам зараз нелегко.
Дякую.
Здрастуйте, місіс Барбер.
Я стріляю в нього. Стріляю. Заходь.
Тобі кінець.
Стріляй у нього.
Як можна так погано грати?
Ти труп.
Агов.
Може, зробиш перерву? Ти вже дві години граєш.
Джейку.
Усе, мені пора.
- Коли вечеря? - Коли мама приїде.
З ким граєш?
Не знаю. З якимось хлопцем.
Знаєш, як його звати?
Здається, Тім або Том.
А ти представився?
Не знаю. Мабуть, так.
Будь обережний, коли спілкуєшся з гравцями.
Це просто балачки.
Знаю, але люди часто висмикують слова з контексту, ведуть запис.
І не сиди в соцмережах.
Це все десь зберігається. Справжня мрія прокурора.
- Ми про це говорили. - Знаю.
- Ти туди не заходиш? - Ні.
Добре.
Вибач, я знаю, тобі тяжко, але це дуже важливо.
Я не проти того, що ти граєш. Просто будь обережний.
У тому, що ти кажеш і пишеш. У всьому.
Так. Я зрозумів.
Добре.
Ділан каже, я став відомий.
Спілкуєшся з Діланом?
Так, ми раніше грали.
Каже, в мене є фан-сторінка.
Її веде якась дівчина з Огайо чи Айови, здається.
Господи.
Я б хотів подивитися.
Не треба.
Зрозумів? Це погана ідея. Просто... не треба.
ПЕМ ДАФФІ ПЕРЕВІР ПОШТОВУ СКРИНЬКУ.
Чому мами досі немає?
Я їй подзвоню. Накрий на стіл.
ПАТЦ ЛЕОНАРД
Я вже почав хвилюватися.
Я була за кермом.
Тобто?
Я просто хотіла...
Не знаю.
Як справи на роботі?
Ну...
О боже.
Іди в будинок. Я розберуся.
УБИВЦЯ ГНИЙ У ПЕКЛІ
Привіт, мамо.
Я зараз.
Добре. Зрозумів. Ти мене любиш.
ПЕКЛІ
УБИВЦЯ ГНИЙ У ПЕКЛІ
З днем народження!
Джейкобе!
ПАРК КОЛД-СПРІНҐ
Хто порадив вам звернутися до доктора Фоґель?
Її порекомендувала адвокат Джейкоба.
Доктор Фоґель вивчає вплив генетичної спадковості на поведінку,
- це ж так? - Так.
Я думав, міс Кляйн вважає, що спадковість не стосується справи.
Вона вирішила підготуватися, бо це питання могло постати на суді.
Так роблять добрі адвокати.
Її перша зустріч з Джейкобом була 25 травня?
Правильно?
Здається, так.
Спочатку з нею зустрілися ми.
ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ БІОЛОГІЇ ТА ПСИХОЛОГІЇ
Тобі пропонує сьогодні завезти нам вечерю.
Невже?
Так роблять, коли хтось помирає.
Вона хоче допомогти.
Якщо не спілкуватися, люди про тебе забудуть.
Знаю.
До речі, Даффі виконала моє прохання. Щодо справи Патца.
Вона вважає, що це зробив Патц?
Вона не може цього сказати, а ми можемо.
Патц цілком підходить.
Треба лише переконати присяжних.
- Як добре з її боку. - Так.
Бачиш, люди нас підтримують.
Енді ще навчався на юридичному.
Ми зустрічалися менше року.
Вагітність була незапланована?
Так, але ми були раді.
Ми були практично заручені.
Ми були щасливі.
Але ми самі були дітьми. Треба було багато чого навчитися.
Який Джейкоб був як немовля?
- Гарний. - Складний.
Авжеж, він був гарний. Питання не про це...
Ви не про це питали, так?
Чому саме він був складний?
Ну, він постійно плакав.
Ніби його катують.
Спочатку ми думали, що це кольки, але він і потім не заспокоївся.
Коли був немовлям.
Його легко було втішити?
- Здебільшого, так. - Не дуже.
У нього були істерики. Так.
Це були не просто істерики.
Він кидав у нас різні речі.
Кричав по кілька годин. Його неможливо було заспокоїти.
Таке часто буває.
Думаю, Лорі трохи драматизує.
Як малюк Джейкоб спілкувався з іншими дітьми?
Лорі?
Я мушу вам дещо пояснити.
Мене найняв захист.
Я допомагаю вам.
- Я на боці Джейкоба. - Ми знаємо.
Отже, ви знаєте, що ці бесіди конфіденційні,
і вам не треба нічого від мене приховувати.
У цьому кабінеті.
Я намагаюся скласти повне уявлення.
У садочку в нього були труднощі.
Від нього страждали інші діти. Були скарги.
- Скарги? - Кілька батьків-невротиків.
Одного разу він зіштовхнув дівчинку з гірки.
Їй накладали шви.
Хлопчик жалівся, що Джейкоб його вкусив, але той заперечував.
Йому було чотири роки. Про що тут говорити?
Енді, хай вона висловиться. Потім дамо слово вам.
Я намагаюся розповідати чесно, Енді.
Ні. Ти кажеш, що Джейкоб у чомусь винен.
А це не так.
Він був малий. Ти згадуєш кожну дрібницю.
Ти завжди так казав.
Ти не хотів визнавати, що щось не так.
Він був звичайним хлопчиком зі звичайними проблемами.
Як будь-який інший хлопчик.
Так і наша лікарка казала.
Вона вважала, що Джейкоб був не досить емоційно зрілий
і рекомендувала, щоб він ще рік походив у садочок.
- І тоді все мине. - І все минуло.
- Лікарка мала рацію. - Невже?
І ось до чого це привело.
Що ви маєте на увазі, Лорі?
Ви сумніваєтеся в невинності Джейкоба?
- Авжеж, ні. - Якщо сумніваєтеся, це не страшно.
Не сумніваюся. Анітрохи.
Я чесно відповідала на ваші питання.
Як ви й просили.
- Зрозуміло. - Я серйозно.
Я знаю, на що він здатний, а на що ні.
- Гаразд. - Мати знає свою дитину.
Приїхала Тобі.
- Привіт, люба. - Привіт.
Це дуже мило. Дякую.
Нема за що.
Як ти?
Тримаюся. Просто це все...
Авжеж.
Люба.
Усе буде гаразд.
Я не знаю.
Справді не знаю.
Привіт. Чим сьогодні займався?
Політологією, біологією та іспанською.
У другому класі я її любив більше.
Вона непогана, але надто довго все пояснює.
І, думаю, не знає іспанської.
Вона замість «años» каже «анус».
Люба, здається, Джейкоб...
- Що сталося? - Мамо?
Сталося те, що Ґері забороняє їй зі мною бачитися.
Вона хотіла сказати мені це особисто.
Чорті-що. Ти її найкраща подруга.
А Ґері – її чоловік,
і він навчався в Корнеллі з Деном Ріфкіним і...
Там є залишки вчорашньої вечері.
ЗБІР КОШТІВ
У ФОНД ІМЕНІ БЕНА РІФКІНА
ПОБУТОВА ТЕХНІКА ФРІМЕНА ЛЕОНАРД
На цій можна їздити.
Але я... Я рекомендую цю.
Звісно. Тобі ж треба заробляти гроші.
Привіт, Саро.
СЕРЕДНЯ ШКОЛА АРЧЕРА
Як тренування?
Це детектив Даффі.
Алло?
Ви просили дзвонити з інформацією про вбивство Бена.
Так. Звісно. Хто це?
Мене звати Сара. Сара Ґрол.
«Де капелюх»?
Сину. Вечеряти.
Люба! Вечеряти!
Люба!
«П'ятдесят доларів».
Лорі! Вечеряти!
Лорі!
Лорі?
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк